SZELLEMÍRÓ
Fordította: mazian
Időzítési hibákat javította: kalman51
De ugye tudod, hogy nem értek a politikához?
- Rá szavaztál nem? - Adam Langre? Természetesen.
Mindenki rá szavazott. Ő nem politikus volt, hanem divatcikk.
Na tessék.
Nézd neki csak egy új szellemíró kell, nem egy újabb politikus.
10 milliót kapott az emlékiratiért,
de állítólag a kézirat egy rakás szar.
A Rhinehart bérelt neki egy tengerparti házat, hogy kijavítsák,
de úgy látszik a nyomás túl sok volt McArának.
A kórboncnok szerint a vérének harmadrésze nem volt más, mint pia.
Úgy érted baleset volt a fulladás?
Baleset, öngyilkosság, kit érdekel? A könyv csinálta ki.
Nos, ez felemelő.
Ki ez a McAra? Ismernem kéne?
Ja. Afféle jobb keze volt Langnek a miniszterelnöksége idején,
tehát tégy, úgy mintha tudnád ki volt. Évekig volt mellette.
Nem tudom Rick.
Ez egy nagy lehetőség neked.
Ráadásul jó pénzt fizetnek. Nem halnak éhen a gyerekek.
- Nincsenek gyerekeim. - Nekem vannak.
Roy.
Ki akarja lebombázni magukat, a Random House?
Mi adjuk ki Lang emlékiratait.
Ez elegendő ok arra, hogy célponttá nyilvánítsanak minket, úgy látszik.
Köszönöm.
- Hány jelentkezőt hallgatnak meg? - Ötöt. Maga az utolsó.
Őszinte leszek.
Nem hinném, hogy ön az alkalmas személy erre a megbízatásra.
Akkor jól tették, hogy nem magára bízták a döntést, Roy.
John Maddox, a New York-i Rhinehart vezérigazgatója.
Uram.
Sidney Kroll, Mr. Lang washingtoni ügyvédje.
Mr. Kroll.
És Nick Ricardellit azt hiszem már ismeri.
Helló, Rick.
Nos úgy tudom Ricktől, hogy ön előtt már világos a helyzet.
Ha volna olyan kedves, megosztaná
velünk, hogy mivel szándékozik hozzájárulni a sikerünkhöz?
Semmivel.
Nem fogom magam olyasvalakinek kiadni, aki nem vagyok.
Megkapták az önéletrajzom.
A legutóbbi munkája egy varázsló életrajza volt,
Jöttem, Láttattam, Győztem.
Igen és meg sem állt a lista első helyéig, szóval...
Persze azután, hogy ön visszadobta Roy.
Nézzék, én nem olvasok politikai memoárokat. Ki tenne ilyet?
Ráadásul ahogy hallom 10 milliót adtak a könyvért.
Mennyit látnak ebből viszont?
Kettőt? Hármat?
Ez nem jó hír a részvényesek számára.
És még rosszabb az ügyfele számára, Mr. Kroll.
Adam Lang, a történelemben szeretne, helyet kapni, nem az akciós polcon.
De kérem!
Épp azért, mert nem értek a politikához, leszek képes arra,
hogy olyan kérdéseket tegyek fel, melyekkel leláthatunk Lang szívéig.
És ez adja el az életrajzokat.
A szív.
Azta! Ez szép volt.
- Égbekiáltó baromság. - Gondolja?
John, hát persze. Adam Lang történelmi személyiség.
Az ő életrajza kiadói szempontból világesemény.
Na ja, nekem meg raktáraim vannak
tele ilyen világeseményekkel, és csak arra várnak, hogy bezúzzák őket.
Sid?
Adam természetesen még nagyon feldúlt Mike McAra miatt.
Pótolhatatlan ember volt. Pótolhatatlan és most mégis pótolni kell.
Szerintem Adamet érdekelni fogja egy új megközelítési mód.
Minden csak a szikrán múlik. Nem szokott kondizni esetleg?
- Nem igazán. - Kár. Adam szereti.
Ami azt illeti, tudok egy írót a Guardiannél aki szokott.
Oké, esetleg rátérhetnénk a a kiadási határidőre?
Egy hónap alatt le kell ezt kottáznunk.
- Egy hónap? - Igen.
- Egy hónap múlva kész kell lennie? - Már van egy előzetes vázlat.
Nos persze sokat kell vele dolgozni.
Ezért tetszett meg az életrajza. Maga gyors és pontos.
Csak mutasson rá és a szellem már kész is.
Ráadásul brit.
A szellemnek britnek kell lennie.
A jó öreg míves stílus miatt, érti?
- Van valamilyen családi kötelezettsége? - Nem, nekem nincs családom. Miért?
Adamet lekötötték egy előadókörútra
az Államokban, valamint pénzért kilincsel az alapítványa számára.
Egy hónap az Államokban. Semmi gond.
Nem hozhatnám vissza ide a kéziratot, hogy befejezzem?
Attól tartok nem. Hét lakat alatt tartják Marty Rhinehart saját házában.
Csak egy pár ember férhet hozzá.
Inkább tűnik bombának, mint könyvnek.
Látnom kell majd, közben, hogy mit ír. Én leszek a szerkesztője.
Igen, elvileg. Valójában beszélnünk kellene erről.
- Mikorra tudna odautazni? - Amikorra csak akarják.
- Ma este átrepül. - Rick.
Semmi gond.
Oké fel van véve.
Ó!
- Gratulálok. - Köszönöm. Kösz.
- Rick. - Köszönöm.
Van itt nálam valami,
szeretném, ha átnézné. - Ez a... ez...
Nem, nem, ez nem Adam könyve. Egy másik ügyfelemé.
Esetleg elmondhatná, hogy mi a véleménye róla.
Persze.
Oké, ha el akarja érni az esti gépet, akkor jobb ha
a szerződést itt írjuk meg Rickkel.
Kikísérné a barátunkat? Megtenné?
Roy?
Egy órán belül hívlak haver.
Hé!
Ne feledje...
Szív.
Valami nincs rendben ezzel a könyvvel.
- Micsoda? Rám céloz? - Természetesen igen.
És McArára. Öngyilkosság?
Nekem nem tűnt öngyilkos típusnak.
Egy élmény volt, mint mindig Roy.
Sok sikert.
Ó istenem.
Köszönöm.
- Igen? - Gratulálok!
- Mihez? - Hogy engem választottál ügynöködnek.
Ja tényleg oltári szerencse.
Összepakoltál?
Kiraboltak.
Francba! Jól vagy?
Igen, csak azt a kéziratot vitték el, amit Sidney Kroll adott.
Mi? Miért?
Nem tudom. Mondd meg te.
Megsérültél?
Nem, jól vagyok. Szerintem egyenesen Rhinehartéktól követtek.
Miért követtek volna?
Talán azt hitték, hogy Lang könyve van nálam.
Tudtam én, hogy ez nem egy jó ötlet.
De azért este átrepülsz, nem?
Az ég áldjon meg Rick, még túl se vagyok a sokkon.
Hát akkor máris itt egy újabb.
Egyhavi munkáért, úgy, hogy a kézirat már eleve kész,
a Rhinehart vállalat, hajlandó kifizetni a 250000-et plusz költségek.
Ablak mellé, vagy a folyosóra?
…iszlám nevében most készül kiadni egy nyilatkozatot.
Remélhetőleg erről perceken belül többet is megtudunk. Mindeközben
a korábbi brit miniszterelnök Adam Lang, újra a hírek középpontjába került.
Kiszivárogtatott dokumentumok, szerint Mr. Lang jóváhagyta
a brit különleges erők törvénytelen akcióját, melynek során
négy Al-Quaeda gyanús terroristát tartóztattak le Pakisztánban,
majd kiszolgáltatták őket CIA számára, kihallgatás céljából.
A négy férfi, Nasir Ashraf,Marwat Sayed, Salim Khan és Faruk Ahmed,
mind brit állampolgárok, akiket a pakisztáni Pesavarban ejtettek foglyul.
A hírek szerint mind a négyüket elszállították az országból,
egy titkos helyszínre, majd megkínozták őket.
Mr. Ashraf belehalt sérüléseibe.
Az ilyen hadműveletek törvénytelenek a...
- Igen? - Hol vagy?
A Heathrow-n, akárcsak te. Várom a New York-i gépet.
Láttad a híreket?
Langre gondolsz? Ja, épp most nézem.
Mibe rángattál engem?
Negyed millió dollárba haver, épp csak annyiba.
Megy a gépem. Indulnom kell.
Amúgy, arra gondoltam,
mi van, ha Sidney Kroll szándékosan adta nekem azt a könyvet,
hogy úgy nézzen ki, mintha Langé lenne.
És mégis mi fenének tenne ilyet?
Nem tudom. Talán én lettem volna a kikötözött kecske?
Próbálj meg aludni a gépen. Badarságokat beszélsz.
Kikötött kecske. Jövő héten hívlak.
...és hosszú távú pszichológiai trauma.
Más néven, kínzás.
Jó estét uram! Óhajt esetleg egy újságot?
- Van esetleg Evening Standard? - Igen, van.
Köszönöm. Köszönöm szépen.
Üdvözlöm hölgyem. Óhajt esetleg egy újságot?
Igen kérek. Köszönöm.
Az útlevele?
Botrányos az egész!
Amelia Bly. Üdvözlöm!
Én vagyok Adam asszisztense.
Adam New York-ban van sajnos, és nem jön vissza, csak koraeste.
És hozzátenném, hogy rohadtul röhejes!
Ó jaj. Annyira sajnálom. Attól tartok Ruth-ra rájött a bolondóra.
Ha nem alkalmas az idő, akkor elmehetek...
Nem, nem nagyon szeretne találkozni önnel.
- Rendben. Elkezdhetjük? - Rendben.
- Milyen volt az útja? - Hosszú.
Kis stáb vagyunk. Köszönöm.
Ő itt Alice.
Lucy Adammel utazik. Szükségünk lenne még egy emberre,
de Adam nem hajlandó keresni valakit Mike helyére.
- Olyan sokáig voltak együtt. - Ön mennyi ideje van mellette?
Nyolc éve. Még a Downing street-i időkből.
Szegény jó Downing street.
Mielőtt megmutatnám a kéziratot,
alá kell írnia a titoktartási egyezményt.
Itt írja alá.
És itt.
Meg itt is.
Azta, micsoda lakás.
Nem magányosak esténkét?
A férjem hiányzik a legjobban.
Házas? Nem látom a gyűrűjét.
Sajnos nem hordhatom. Túl nagy.
becsipogtatja a fémkeresőt a reptéren. Ó.
Itt volnánk.
A kéziratot tilos kivinni ebből a szobából és tilos lemásolni.
Hat órája van, mielőtt Adam visszajön New York-ból.
- El tudja olvasni addig? - Megpróbálom.
Megkérem Depet, hogy hozzon fel magának egy szendvicset.
Köszönöm.
Jó mulatást.
"A Lang egy ősi skót család, és büszkék eredetükre.
"Nevünk a hosszú szóból ered mely egy ősi kifejezés a magasra,
az északi határ széléről ered, melyben ősatyáim nyugszanak."
Baszd ki.
"Szépapám Ebenezer Lang,
"1862-ben született Pitlochryban, Skóciában.
"Nyolc testvére volt, ebből hét fiú."
"Az amerikai elnök sokkal magasabb volt, mint amilyennek gondoltam."
"Az idei európai csúcstalálkozó egész érdekes volt."
"A magam részéről mindig is úgy találtam,
hogy a királynő humorérzéke kiváló."
Köszönöm.
"Mindig is optimista voltam. A jelenben élünk.
"Ruth és én bátran állunk a jövő elé, tartogasson akármit is."
Ennyire rossz?
Ó! Jó napot!
Szóval? Mennyire rossz?
Nem olvasta?
Az egészet nem.
- Hát mondjuk úgy, hogy kell rajta dolgozni. - Mennyit?
Nos a szavak benne vannak. Csak a rossz sorrendben.
Jöjjön. Úgy látom magára fér egy kis szünet.
Maga az én ötletem volt.
Az lettem volna?
Maga írta Christy Costello életrajzát, nemde?
Elolvasta?
A vendégei voltunk a Mustique, szigeten múlt télen.
A könyv az ágya mellett volt.
- Ez olyan kellemetlen. - Ugyan miért?
A maga borzasztó módján, remek volt.
Ahogy a kicsapongásait képes volt valami egységessé formálni.
Azt mondtam Adamnek:
Ennek a fickónak kellene megírnia a könyvet, nem Mike-nak.
Hiányzik Anglia.
Úgy érzem magam, mintha Napóleon felesége lennék Szent Helénán.
- Miért nem megy vissza Londonba? - Úgy érzem nem hagyhatom magára.
Valami nem stimmel vele kapcsolatban mostanában.
Amelia mondta, hogy Michael McAra halála mennyire feldúlta.
Ó hát elmondta? Hogyne mondta volna.
Nem is tudom, hogy mikor vált Mrs. Bly
szaktekintéllyé a férjem érzelmeit illetően.
Mike elvesztése egy csapás persze,
de nem csak erről van szó.
Újra át kell élnie mindent évről évre, a nyavalyás könyv miatt.
Ó egek.
Most biztos arra gondol, hogy mibe is keveredett.
Rendben, rendben. Megmondom neki.
Leszálláshoz készülődnek.
Csütörtökön, Chicagóban lesz.
Azt hiszem inkább kimegyek elé én magam.
Amelia maradhat és kilakkozhatja a körmeit vagy amit akar.
Miért nem jön velem üdvözölni?
Rendben. Akkor jövök a kisegítő kocsival.
Majd ott megcsinálom a körmeimet.
Szervusz drágám.
- Milyen volt New York? - Rövid, de remek.
Szia Barry. Helló Amelia.
Helló. Maga kicsoda?
Az ön szelleme.
Jól van.
Ne aggódj. Nem mindig ekkora tapló.
Micsoda pezsgés van itt éjszaka.
Négy hétig szándékozik nálunk tartózkodni, igaz?
Attól tartok.
És a számlát a Rhinehart Corporation állja?
Igen.
A minibár nincs benne az árban.
Rendben. Készen áll fogadni önt.
Milyen a szállodája? Csendes?
Kolostori.
Az jó. Nem vonják el a figyelmét.
Köszönöm drága.
Üdv öregem. Készen áll?
Teljes mértékben.
- Ezen rajta van a kézirat? - Rajta.
Megkaphatom?
Sajnálom, de az biztonsági kockázattal járna.
Úgy érti, hogy újra kell gépelnem az egészet?
Rajta van az egész könyvem azon a kis izén?
Száz könyv is elférne rajta Adam.
És egy pillanat alatt le lehet másolni. Ez a probléma.
Elképesztő. Tudja mi a legrosszabb? Hogy ennyire eltávolodom a világtól.
Mindent megcsinálnak helyettem. Nem vezetek autót, nincs nálam pénz.
Ha mégis szükségem lenne, készpénzre, a testőröktől kell kölcsönkérnem.
Ilyesmi részletek kellenének az életrajzba.
Ezt nem írhatom bele. Az emberek azt hinnék, hogy idióta vagyok.
Nem, egyáltalán nem. Így megtudhatnák, milyen miniszterelnöknek lenni.
Az olvasók pont erre kíváncsiak.
Milyen érzés egy országot igazgatni? Milyen érzés eltávolodni a világtól?
Milyen érzés, mikor mindenki utál?
Köszönöm szépen.
Vagy épp szeret.
Amelia te mit gondolsz?
Én azt, hogy magatokra kellene hagynom benneteket.
Szóval, akkor hogy lássunk hozzá?
Meginterjúvolom.
A válaszait meg átalakítom prózává.
Itt-ott szó szerint idézem önt, némely fejezetben.
Oké.
- Hallott Mike-ról? - Igen és sajnálom.
Írni kellene róla valami szépet.
Azt hiszem, az édesanyja örülne neki.
Természetesen.
Nos az első dolog ami eszembe ötlött,
hogy ön azért lett olyan sikeres politikus,
mert pont nem úgy nézett ki, mint egy politikus.
Hát fiatalabb koromban eszembe sem jutott, hogy az leszek.
A legtöbb politológus hallgató tiszta strébernek látszott.
Nos, ebben egyetértünk. Akkor mi gerjesztett önben vágyat iránta?
Hát épp a gerjedelem.
Lássuk csak 23 voltam, vagy mennyi, pár éve végeztem a Cambridge-en.
Vasárnap délután volt és erősen esett.
Még az ágyban voltam. Ekkor valaki bekopogott az ajtón.
És hát tudja, hogy van ez, előző este sokáig kimaradtam,
iszogattam, miegymás.
Ezért a fejem fölé raktam a párnámat, de akkor újra hallottam.
Kopp, kopp, kopp, kopp!
Káromkodva kikeltem az ágyból, az ajtóhoz mentem és ott állt ez a lány.
Teljesen elázott, de azért elkezdte a mondókáját a helyi választásokról.
És ennyi.
- Szerelmes lettem. - Ő volt Ruth?
Igen, ő volt Ruth. És az egyetlen módja annak, hogy újra lássam,
az volt, ha belépek a pártba és szórólapokat osztok.
Ez remek.
Fel akarja használni?
Felhasználni? Ezzel kellene kezdeni a könyvet.
"Szerelemből lettem politikus,
csak épp nem egy párt vagy egy eszme volt szerelmem tárgya, hanem egy nő."
Be tudnák ezt gépelni nekem, amilyen gyorsan csak lehetséges?
Hát persze.
- Köszönöm - Hogy haladnak?
Elég jól. Öregemnek hív.
Mindenkit így hív, akinek nem emlékszik a nevére.
Vannak szendvicsek a konyhában.
A francba.
Ez borzalmas.
Elnézést uram. Nem tudtam, hogy van fent valaki.
Mégis mi a fene folyik itt?
Csak egy biztonsági gyakorlat. Minden héten tartunk egyet.
Szóval erre bujkál. Már azt hittem nyoma veszett.
Már nagyfiú vagyok. Nem kell folyton dajkálnia.
Ne csatangoljon el egyedül. A biztonságis fiúk nem szeretik.
Értem.
- Nyertél? - Nem teniszezni voltam, hanem a teremben.
Konditerem? Mire készül? Az olimpiára?
Itt van leírt szöveg.
Cambridge. Beszélgessünk róla.
Elnézést...
Cambridge?
Olyan régen volt, hogy már alig emlékszem.
Sokat színészkedett?
Valamennyit.
Az jó előszoba a politikus léthez nemde, a színészet?
A lányok felszedéséhez elengedhetetlen.
Ezt ne írja bele, rendben?
Mégis azért a színészkedés bizonyára fontos volt önnek.
Oké, mondhatjuk rá, hogy élveztem.
Csak annyi, hogy felmész a színpadra, valaki másnak adod ki magad,
és az emberek még meg is tapsolnak érte.
Jó, ez már valami. Ezt vegyük bele.
- Ne. - Miért ne?
Mert ez egy miniszterelnök önéletrajza.
És ahányszor csak az ellenfeleim keresztbe akartak tenni nekem,
mindig felhánytorgatták ezt a rohadt színészkedést!
Tudja mit írt a Times amikor lemondtam?
"Lesz szíves elhagyni színpadot."
Szóval, ha nem baj, nem fogjuk hosszasan ecsetelni a színi
tanonckodásomat. Úgy hagyunk mindent, ahogy Mike megírta.
Szeretne szünetet tartani egy percre?
Ami azt illeti igen. Telefonálnom kell.
Mekkora mocsadék.
Most nézze meg.
A korábbi brit külügyminiszter, Richard Rycart
vizsgálat lefolytatását kérte a Hágai Nemzetközi Bíróságtól,
a korábbi miniszterelnök, Adam Lang
által a CIA-nek kínzásra kiszolgáltatott terroristagyanús
személyek ügyének kapcsán.
Ne!
Nyakunkon a csürhe.
Húzzatok ki minden telefont.
Ruth még odakint sétál? Francba! Naná, hogy sétál!
- Barry! Barry! - Igen?
Megkeresné Mrs. Langet és visszahozná ide amilyen gyorsan csak lehet?
- Persze. - Menjünk.
- Rycart kiadott egy nyilatkozatot. - Igen, tudok róla.
- Felhívott. - Ez hihetetlen.
Szerette volna a lelkemre kötni, hogy nincs ebben semmi személyes.
Világossá tette, hogy csak az ő
személyiségi jogokról alkotott szilárd elvei
miatt volt képtelen tovább hallgatni.
A személyiségi jogokról alkotott szilárd elvei. Édes Istenem!
- Elnézést a korábbi modorosságomért. - Felejtsük el.
Elmondtad már neki?
Igen. Épp most hívtam. Hogy fogadta?
Ne haragudj Adam. Ez megy az AP-n.
"Hágai forrásaink szerint,
"a Nemzetközi Bíróság ügyészi hivatala
"holnap reggel nyilatkozik az ügyben."
Ó! Adam!
Köszönöm, Alice.
Miért nem figyelmeztettek minket erről? Hol van ilyenkor a Downing Street?
A telefonokat kikapcsoltuk.
Switch valószínűleg most próbál hívni.
Most? Most már mi haszna lenne? Mi a fenéért fizetik magukat?
És ne mondják nekem, hogy a
Miniszterelnöki Hivatal nem tudott erről?
A háborús bűnök bírósága nem figyelmezteti a személyt, akit vizsgál.
Mi, hát Adam már gyanúsított?
Hívd fel Sid Krollt.
Szerintem Londont kellene hívni először.
Adam! Ha rajtuk múlik, téged kiakaszthatnak száradni.
Neked most ügyvéd kell. Hívd Sidet.
- Hívja fel nekem Sidet. - Mi legyen a sajtóval?
Adjanak ki valami rövid nyilatkozatot.
Ilyenkor kellene Mike.
Majd én írok valamit.
Hadd csinálja ő. Hisz mégiscsak író.
- Várjunk csak egy kicsit. - Magabiztosnak kell tűnnöm.
Nem defenzívnek, az végzetes lehet. De nem szabad, hogy nagyképűnek tűnjek.
Semmi keserűség, se harag, és ne írja,
hogy alig várom, hogy tisztázhassam magam, vagy efféle baromságot.
Szóval se defenzív, sem pedig nagyképű.
Nem dühös, de nem is elégedett?
- Pontosan. - Akkor pontosan milyen is?
Mondtam én, hogy vicces.
Mindig is elkötelezett híve voltam...
Nem, ezt töröljék ki.
Mindig is erős, nem is… elhivatott támogatója
voltam a Nemzetközi Bíróságnak. Ez igaz amúgy?
Maga az író.
A terrorizmus elleni küzdelem sokkal nemesebb
ügy annál, mintsem, hogy személyes sérelmeink megbosszulására használjuk.
Nagyon jó. Maga lehetne az új Mike McAra.
- Halló! - John Maddox.
Ez óriási. Ebből csak jó sülhet ki a számunkra.
- Meglehet. - Nálam van az első fejezet.
Oké.
Mit vettek át eddig?
A korai éveket, gyermekkor, egyetem.
Na akkor felejtse is el azt a szart. A háborús bűnökről beszéltesse.
És másnak nem beszélhet róla, érti?
- Értem. - Exkluzív sztorit akarok.
Van rá esély, hogy korábban befejezze a munkát?
Korábban?
Igen, igen korábban.
Mennyivel korábban?
Két hétre gondoltam.
Jézusom.
Nézze, tudom, hogy ez kemény, de ha van aki meg tudja csinálni, az maga.
Megbízom magában. Majd hívom.
Picsába.
Nem hittem volna, hogy dohányzik.
Néha elszívok egyet-egyet, ha ideges, vagy ha elégedett vagyok.
- És most melyik? - Nagyon vicces.
Maddox hívott. Két hét múlva kéri a könyvet, a négy helyett.
Jézusom. Sok szerencsét.
Nos, jó lenne egy fuvar a szállodába. Volna min dolgoznom.
Ugye nem tervezi, hogy a kéziratot
- elviszi innen? - Természetesen nem.
Csak mert gondolom már látja, mennyire komoly dologról van itt most szó, ugye?
- Megmotozhat ha akar. - Semmi szükség rá.
Na jó. Hozza a cuccait. Megkérem az egyik testőrt, hogy vigye el.
Mr. Lang leszögezte, hogy mindig elkötelezett híve volt
a Nemzetközi Bíróság munkájának.
Mr. Lang hozzátette, idézem:
"A terrorizmus elleni küzdelem sokkal nemesebb ügy annál,
mintsem, hogy személyes sérelmeink megbosszulására használjuk."
- Ugyanazt még egyszer uram? - Sokak szerint ezen kijelentésével...
- Igen, köszönöm. - ... a korábbi brit külügyminiszter
Richard Rycart, támadására reagált, aki indítványozta...
Nem válthatnánk csatornát?
- Dehogynem. - Köszönöm.
A kérdéses eljárás, az úgynevezett vízpróba,
egy kihallgatási módszer mely azonban háborús bűncsele...
- Enne valamit? - Mijük van?
- Van klubszendvics, meg kagylóleves. - A kagylóleves jó lesz.
Maga angol?
Akárcsak ön.
Én az vagyok, valóban.
- Vakáción? - Nem, dolgozom.
Mivel foglalkozik?
Ezzel-azzal. Ha megbocsát.
Úgy hallom Adam Lang is a szigeten van.
Tényleg?
Ahogy hallom.
Véletlenül sem tudja, hogy merrefelé lehet, ugye?
Nem.
Nem attól tartok, nem. Ha nem haragszik.
Raymond Naslundnak, ő pedig Mattias Ohlundnak.
Laposan be Lukas Krajiceknek. Meggyűlik a baja
Barret Jackmannel a játékvezető pedig...
Seggfej.
...és Ohlund ismét elveszíti, az emberhátrány pedig lassan lejár.
Keith Tkachuk már a vonal mellett vár, hogy visszajöhessen.
Helló!
- Segíthetek? - Üdv.
Igen, meg tudná mondani, hogy járt e valaki a szobámban?
Nem uram.
- Keresett valaki? - Nem.
És mi van azzal a másik vendéggel? Azzal, a...
Volt itt egy angol.
Ön az egyetlen vendégünk uram.
- Halló? - Azonnal ki kell jelentkeznie
a szállodából.
Történt egysmás. Már megy önért az autó.
Micsoda?
Viszlát addig is.
Halló?
- Oké. - Azért csak ellenőrizd. Oké?
- Ez nagy lesz, mi? - Ahogy látom.
Kivel vagy?
Egyedül.
Ó csessze meg. Már megint.
Ön Rick Ricardelli irodáját hívta. Kérem hagyjon üzenetet.
Szia, Rick. Most már két hetem van csak befejezni.
Köszi, hogy rávettél erre melóra.
Most le kell raknom. A béketüntetők meg akarnak ölni.
Egy gyilkosnak dolgozik! Egy gyilkosnak dolgozik!
Hazug! Hazug! Hazug!
- Megbetegedett? - Nem, csak öregszem.
Ez a hely egy fordított Shangri-La.
Próbáltam hívni este párszor.
Nem vette fel.
Elfelejtettem feltölteni a telefonomat.
Tényleg? És a hotel telefonja?
Mélyen szoktam aludni.
Nos mostantól itt olyan mélyen aludhat amilyen mélyen csak akar.
- Itt? - Ostrom alatt vagyunk.
Nem törhet át a sajtó vonalain mindennap.
Még a végén rájönnek, hogy kicsoda. És az végzetes lenne a maga számára.
Szóval ide szokták bekvártélyozni a nagyit.
Nem.
Ide kvártélyoztuk be Mike McArát.
Még nem volt alkalmunk kitakarítani. Az ágyneműt áthúzták azért.
Valójában nálam első számú szabály, hogy nem alszom a kliens házában.
De így folyamatos hozzáférése lesz a kézirathoz.
Nem ezt akarta?
Amúgy pedig, Sid Kroll perceken belül itt lesz.
Miután kipakolt, nem lenne kedve csatlakozni hozzánk?
- Most már lényegében közénk tartozik. - Valóban?
Maga írta a nyilatkozatot tegnap. Már a cinkosunkká vált.
Akkor mondom mi van. Nem vádolnak semmivel és nem fognak letartóztatni.
Nagyobb a füstje, mint a lángja.
Annyi lesz csupán, hogy az ügyész
engedélyt kér, hogy lefolytathasson egy hivatalos nyomozást.
- Nyomoznak utánam, de mi a vád? - Connie?
Vagy emberiség elleni, vagy háborús bűncselekmények.
Hát ez téboly. Azért ez mégsem népirtás.
"25. paragrafus: a vádlott bűnösnek található háborús bűncselekmény
elkövetésében, ha megkönnyíti ilyen bűncselekmény megvalósulását,
"segíti, vagy bűnsegédként közreműködik ilyen bűncselekmény elkövetésében."
- Hát ez eléggé részletes. - Nos, ha ez megnyugtat,
semmilyen veszély nem fenyeget, amíg itt maradsz a barátaid között.
Azt akarod mondani, hogy nem hagyhatom el az Egyesült Államokat?
Mint ügyvéded, határozottan javaslom, hogy ne utazz semmi olyan helyre,
ahová a Nemzetközi Bíróság hatásköre elér.
De hiszen majdnem az összes ország elismeri a hatáskörét.
Amerika nem.
- És még? - Josh?
Irak, Kína, Észak-Korea, Indonézia, Izrael.
- Ennyi? - Némelyik afrikai állam.
Várjanak!
Rövid nyilatkozatot kívánok tenni. Nem válaszolok kérdésekre.
Ma reggel, felhatalmaztak, hogy vizsgálatot folytassak
a korábbi brit miniszterelnök, Mr. Adam Peter Bennett Lang ellen,
Nemzetközi Bíróság Római Statútumának 6. és 7. paragrafusa értelmében.
Hamarosan kapcsolatba lépek Mr. Langgel és a brit kormánnyal,
hogy teljes együttműködésüket kérjem. Köszönöm.
Ó Istenem.
Oké, akkor most azonnal Washingtonba, kell vinnünk téged Adam.
A repülőm kint vár a reptéren.
Találkozol a házelnökkel ebédnél, és este pedig
- megmutatod magad a külügyminiszterrel. - Nem lesz olyan, mintha pánikolnék?
Azt fogják nyilatkozni, hogy a találkozókat több hete megbeszéltétek.
- És mégis mit kellene megvitatnunk? - AIDS? Szegénység? Klímaváltozás?
Kit érdekel? A lényeg, hogy úgy tűnjön minden megy úgy, mint régen.
- Te mit gondolsz Ruth? - Szerintem ez egy borzalmas ötlet.
Úgy fog kinézni, mintha az amerikaiak kifutófiúja lennél,
és hazaszaladnál sírni a papához.
- Szóval te mit javasolsz? - Repülj Londonba.
A kormány támogatni fog.
"A brit kormány teljes együttműködéséről biztosította
- ...a nyomozás lefolytatásánál." - Tényleg? És ezt miből gondolod?
Nem gondolom Ruth, épp most olvasom.
...azt hiszem élőben tudjuk kapcsolni az ENSZ székházat New York-ban,
ahol a korábbi angol külügyminiszter, Richard Rycart
készül nyilatkozatot felolvasni.
Megdöbbenve és szomorúan hallottam Hágában a nyilatkozatát.
Adam Lang régi jó barátom.
Te áruló féreg!
Sajnálom, hogy személyes támadásként értelmezi a tetteimet.
Ebben semmi személyes nincs. Csakis az igazság számít.
Fontos, hogy minden politikai vezető tudja, hogy
melyek az általa meghozott döntések,
nemzetközi jogi következményei.
Köszönöm.
Uram, ha behívják tanúvallomást tenni, elmegy?
- Természetes, hogy elmegyek. - Hát hogyne mennél te kis szarcsimbók!
Ezzel el is dőlt. Washingtonba megyünk.
Akkor is rosszul veszi ki magát.
Annyira nem, mintha bilincsben vezetnének el a Heathrow-ról.
De akkor látnák, hogy van vér a pucádban.
Akkor repülj vissza nélkülem.
Ha a kormány ki akar szolgáltatni ennek a majomparádénak, akkor csesszék meg!
Odamegyek, ahol az emberek szeretnek. Amelia mondd meg a srácoknak,
hogy megyünk. Az egyik lány csomagolja össze a bőröndöm.
Magadnak is készíts össze egyet.
Miért nem csomagoltok közös táskába? Sokkal egyszerűbb lenne.
Holnap találkozunk. Sajnálom, hogy magára kell hagynom.
Lehet, hogy ez az egész lendít az eladásokon.
Lehet, hogy a Rhinehart PR-osai hozták össze az egészet.
Akkor megtenné, hogy szól nekik, hogy hagyják abba?
Oké emberek, ne feledjék, boldog, boldog arcokat.
Összefoglalásként arról amit eddig tudunk a következő, immár hivatalos:
A Nemzetközi Bíróság háborús bűncselekményekért felelős
ügyészi hivatala, vizsgálatot indít...
... a különleges ügyész bejelentette hogy vizsgálatot folytat
Mr. Lang ügyében, a bejelentését hatalmas üdvrivalgás fogadta.
Engedjék meg, hogy megszólaltassak pár tüntetőt.
- Úgy tudom, uram, hogy ön angol. - Az vagyok.
És mi hozta ilyen távol hazájától?
A fiam. Elesett Mr. Lang egyik törvénytelen háborújában.
Lang sose látogatta a sérülteket. Sosem kért bocsánatot.
30 évig szolgáltam a brit hadseregben. Ez egy szégyen!
Köszönöm. Válaszolna ön is az előző kérdésre?
Egy gyilkos vagy Lang! Háborús bűnös!
Hazug, hazug, hazug!
Lang, Lang, Lang!
Gyilkos, gyilkos, gyilkos!
Lang, Lang, Lang! Hazug, hazug, hazug!
Lang, Lang, Lang! Gyilkos, gyilkos, gyilkos!
Erre Mr. Lang!
Sajnálom, hogy ilyen sokat kellett várniuk a hidegben.
Mi volna a válasza Mr. Rycart nyilatkozatára?
Csak egy pár szót szeretnék szólni a hágai hírekkel kapcsolatban.
Vannak furcsa idők, mikor azokat akik a szabadságért és igazságért
küzdenek, háborús bűnökkel vádolják
míg a gyűlöletszítókat, és a demokrácia ellenségeit
ártatlan áldozatokként kezelik. - Háborús bűnös!
Hadd tisztázzak valamit.
Amíg lélegzem, harcolni fogok a terrorizmus ellen...
Hazug!
…ha kell, a harcmezőn, ha kell, a bíróságon.
Köszönöm szépen.
Beszélt az elnökkel, Mr. Lang?
Ó az ég szerelmére.
Istenem.
Francba!
Egy perc!
Igen?
Uram? Óhajtana ebédelni?
Remek lenne. Öt percet kérnék még, köszönöm.
P. Emmett?
Richard Rycart.
Ki van ott?
- Dep? - Uram?
Van esetleg itt egy térkép a szigetről, amit kölcsönvehetnék?
Nézze. Eső mindjárt.
Nem is tudom. Szerintem nem lesz semmi.
Miért nem viszi a kocsit? Vendégeknek. Itt van a kulcs.
- Vendégeinknek, ez nagyon jó autó. - Hát persze.
Mr. McAra szerette ezt a kocsit nagyon nagyon.
Tudja... lehet, hogy mégis inkább... Inkább biciklivel megyek. Köszönöm.
Ezt itt... Csak egy pillanat.
Eső esik. Adok. Odaadom a sapkám és a kesztyűmet.
- Nagyon kedves, köszönöm. - Sok szerencsét.
- Köszönöm. Köszönöm igen, viszlát. - Viszlát.
Csak egy pillanat.
Istenem, de megijesztett.
- Maga angol. - Igen, az vagyok.
Semmi gond, meghúzhatja magát, az ingyen van.
Nem, nem, nem, nem! Rozi, Rozi!
Befelé. Be, be.
Tessék.
- Szóval maga angol, mi? - Igen.
- Van valami köze ehhez, Lang taghoz? - Bizonyos értelemben igen.
Okos fickónak tűnik.
De vajon miért hagyta, hogy
az az idióta a Fehér Házban így rászedje?
Ezt szeretné tudni mindenki.
Mi hozta a szigetnek erre a részére?
Csak nézelődöm.
Hát alaposan beletrafált ezzel az időjárással.
Egy ismerősöm holttestét itt vetette partra a tenger.
- Arra az angol pasasra gondol a kompról? - Úgy van.
- Na az még egy cifra történet. - Ezt hogy érti?
Nem létezik, hogy az áramlat eddig sodorta volna.
- Nem? - Az kizárt dolog!
Biztos ebben?
Itt élek 54 éve.
Említette ezt a rendőrségnek?
A rendőrségnek? Az én koromban már van jobb dolgom is fiatalember.
Annabeth volt az aki hívta őket.
A felesége?
Annabeth Wurmbrand, Mars Wurmbrand özvegye.
Ő beszélt nekik a fényekről.
- Fényekről? - Az elemlámpákról a parton.
- Mikor? - Aznap amikor a holttestet megtalálták.
Esetleg, ha...esetleg…
El tudna igazítani Mrs. Wurmbrand házához?
Hát persze. Itt csak...
Tessék. Kövesse ezt végig a parton.
A háza közvetlenül az óceán mellett van. De nem fog beszélni magával.
- Miért nem? - Mert kómában van.
Leesett a lépcsőn egy hete.
Azóta is kómában fekszik.
Jöjjön le!
Dep mondta, hogy itt van!
Micsoda?
Azt mondtam, hogy Dep mondta meg, hogy hol van.
Jöttünk, mielőtt kitör a vihar. Mit művel erre?
- Csak levegőzöm. - De most komolyan.
Szerettem volna látni, hogy hol találták meg Mike McArát.
Miért?
Adam megkért, hogy írjak róla valami szépet a könyvbe.
- Hol van a bringa? - Ott fenn.
Barry elénk jönne a kocsival? Találkozunk az úton.
Attól tartok ez lehetetlen, Mrs. Lang. Mindig ön mellett kell maradnom.
Az isten szerelmére!
Ha találunk terroristát, majd küldök egy sms-t.
Rendben, de maradjanak az ösvényen. És ne beszéljenek senkivel.
Nem beszélünk senkivel, biztos úr, ígérem.
Szegény Mike. Rossz rágondolni, hogy milyen messzire halt meg az otthonától.
Kíváncsi vagyok, hogy kiderül-e valaha, hogy baleset vagy öngyilkosság volt.
Nem tudhatom. Sose találkoztam vele.
Ami azt illeti nem is számít.
Részeg volt, megfulladt. Vége.
- Mit keresett egyáltalán a kompon? - Fogalmam sincs.
Hétfőn temetik Londonban.
Azt hiszem elmegyek rá.
Valamelyikünknek illene megjelenni,
és úgy tűnik nem a férjem lesz az.
Azt hittem, nem akarja magára hagyni.
Nekem inkább úgy tűnik ő hagy engem magamra nem gondolja?
- Helló! - Elnézést. Kopogtam is. Csak én vagyok.
- Hoztam némi száraz ruhát. - Ne fáradjon. Megvagyok.
Vacsora egy óra múlva, oké?
Rendben köszönöm. Az istenért.
"A londoni önkormányzati választások
"idején ismerkedtem meg Ruth-tal.
"Az első diplomáját Oxfordon szerezte,
"utána pedig egy évig végzett kutatómunkát Fulbright ösztöndíjasként."
Ruth.
- Magára szabták. Már csak egy ital kell. - Mit iszunk?
Biodinamikus fehérbor a napa völgyi Rhinehart borászatból.
Rhinehart. Lepárlójuk nincs gondolom.
Az esti hírek.
...háborús bűnökkel. A többit politikai szerkesztőnktől.
Jézus, mi vagyunk a legfőbb hír.
Öntene még egy kis bort, ha megkérem?
Lehet, hogy be fogok rúgni a változatosság kedvéért.
Washingtonban, támogatásáról biztosították Mr. Langet,
mind a kongresszus vezetői, mind pedig a külügyminiszter,
mielőtt elindult volna megbeszélt vacsorájára az alelnökkel.
Adam Lang Amerika mellett állt a terrorizmus elleni harcban,
és én büszke vagyok, hogy most itt állhatok mellette.
- Adam, örülök, hogy látom. - Köszönöm.
Nagyon szépen köszönöm. Jó újra látni önt.
Ne vigyorogj.
Irakban, egy öngyilkos merénylő...
Az isten szerelmére!
Adam.
Azért hív, hogy megmondjam, milyen volt szerintem.
- Hadd izzadjon. - Mindig kikéri a tanácsát?
Igen,
és általában el is fogadja.
Kivéve mostanság.
- Házas? - Dehogy.
- Meleg? - Nem.
- Esetleg van... - Volt egy...
- Mije? Barátnője? - Annál kicsit több.
Élettársa?
Annál kicsit kevesebb.
Nem is tudom, az emberi nyelvhasználat 400000
éve nem volt elég olyan szót alkotni, ami jellemezné a kapcsolatunkat.
Halálra volt ítélve.
Jöjjön. Együnk.
- Hogy halad? - A könyv?
- Sehogy, ha őszinte akarok lenni. - Oda üljön.
- Kérdezhetek valamit? - Persze.
Nehezemre esik megérteni bizonyos dolgokat.
- Mely dolgokat? - Nos...
Nem értem, hogy ez a jóképű pasas,
akit Cambridge-be érkezve még egy kicsit sem érdekel a politika,
aki ideje javarészét színészkedéssel, és lányok hajkurászásával tölti,
- hogy lesz... - A férjem?
Ó nem. Nem így értettem.
Nem, amit nem értek, hogy
hogy lesz 22 éves korában, hirtelen politikai aktivista.
- Úgy értem, ez honnan jött neki? - Nem kérdezte meg?
Nekem azt mondta, hogy ön miatt lépett be a pártba.
Elmesélt egy történetet, amikor beállított hozzá egy esős napon.
- Azzal kezdtem volna a könyvet. - És végül miért nem?
Nem lehet. Mert nem igaz.
- Nem igaz? - Hisz tudja, hogy nem igaz.
Már két évvel azelőtt tag volt, hogy megismerte volna önt.
Ezt honnan tudja?
Van egy másolatom a párttagságijáról.
Mike McAra találta a levéltárban.
Jellemző Mike-ra, elbarmolja a jó történetet a kutakodásaival.
Talált valami mást is?
Nem sokat. Cambridge-i adatokat főleg.
Ön sokkal inkább volt politikus, mint ő.
Hát az biztos, hogy nem olyan voltam, mint a cambridge-i női.
A Iokaszték, meg Pandórák.
Szóval az, hogy összeházasodtak, eléggé a hasznára vált,
hiszen önnek megvoltak a kapcsolatai a párton belül.
És én még azt hittem, hogy a testem kellett neki.
Sosem gondolt arra, hogy valódi politikus legyen?
De persze. Maga sosem gondolt arra, hogy valódi író legyen?
Au.
Sajnálom, hogy megbántottam az érzéseit.
Gondolom a szellemeknek is vannak érzelmeik.
Törékeny a lelkünk.
Rá is férne egy kis lélekerősítő...
Töltök egy rendes italt.
Fehérbor. Sosem értettem, hogy mi értelme van.
Mike mondott ehhez hasonlókat.
Áh. Végre valami közös.
Tudja, hogy a kórboncnok szerint megivott vagy fél üveggel?
Az épp elégséges.
- Ezt hogy érti? - Sehogy.
- Gondolja, hogy valami gyanús van a halálában? – Maga nem?
De.
De igen.
Ma a parton,
találkoztam egy öregemberrel aki ismeri az itteni áramlatokat.
Azt mondta,kizárt,
hogy a komptól odáig sodródjon egy holttest.
Most tréfál.
Azt is mondta, hogy egy nő elemlámpás embereket látott a parton.
Nem sokkal utána leesett a lépcsőn, és most kómában van. Ez minden amit tudok.
Ez minden? Jézus.
- Kölcsönkérhetem a telefonját? - Miért?
Fel kell hívnom Adamet.
- Mi a baj? - Semmi.
- Mégsem hívja fel? - Később. Most elmegyek sétálni.
Koromsötét van és zuhog az eső.
- Legalább kitisztítja a fejemet. - Akkor magával tartok.
Ne. Köszönöm, de ezt saját magamban kell tisztáznom.
Maradjon itt. Igyon még egyet. Ne várjon rám.
Ébren van?
- Nos, most már igen. - Elnézést.
Semmi gond. Várjon.
- Hány óra van? - Nem tudom.
Felhívtam Adamet.
- És? - Bejöhetek?
A Mike halálát megelőző napon,
Adam és ő iszonyatosan összevesztek.
Senkinek nem mondtam eddig, még a rendőröknek se.
- Miről vitatkoztak? - Nem tudom.
De ki voltak kelve magukból. Többet nem is beszéltek utána.
Mikor megkérdeztem Adamet, nem volt hajlandó beszélni róla.
Azok után amiket ma mondott, újra meg kellett kérdeznem.
És mit mondott?
Épp az alelnökkel vacsorázott.
Az az átkozott Bly nőszemély nem adta oda neki a telefont.
Ó Istenem. Ó édes Istenem.
Mibe keveredett?
Minden rendben. Minden rendben lesz.
Félek.
Sosem féltem még életemben, de most igen.
Vizes a haja, és teljesen átázott. Hozok egy törölközőt.
Rossz ötlet.
Nem baj?
Persze, hogy nem.
A szokásos másnap reggel?
Ne haragudj. Azt hittem, hogy még alszol.
Vagy inkább azt, hogy már elmentem, nem?
Kivetted a családfás fejezetet. Pedig büszke az ősi Langekre.
Tudod, ha a családfa érdekelne, növényboltba mennék.
Miért húztad alá a nevem minden alkalommal?
Meglepődtem, hogy milyen kevésszer szerepelsz.
Miért? Én csak egy feleség vagyok.
Igen de akkor is. Nem szorulhatsz ki a történelemből.
Miért nem? A legtöbb nő kiszorul.
Akkor majd én visszaraklak.
Bele foglak írni az összes helyen ahol ő kihagyott.
Milyen kedves. Mint a főnök titkárnője, aki észben tartja a feleség szülinapját?
Valahogy úgy. De hisz már említetted, hogy nem vagyok valódi író.
- Mire készülsz? - Elmegyek.
Miattam ugyan felesleges lenne.
Magam miatt viszont attól tartok muszáj.
- Hová fogsz menni? - Vissza a hotelbe.
Nézd, sajnálom. Sosem lett volna szabad az ügyfél házában aludnom.
- Mindig az a vége... - Hogy meghúzod az ügyfél feleségét?
Nem. Nem mindig.
De nehéz fenntartani a szakmaisághoz szükséges távolságot.
És amiről tegnap este beszéltünk? Szerinted mit kellene tenni?
- Ahhoz nekem semmi közöm. - De nem nézhetsz csak úgy félre.
Nézd én a négere vagyok. Nem egy oknyomozó riporter.
- Te mit fogsz tenni? - Talán megírom a saját emlékirataimat.
A volt miniszterelnök felesége kitálal.
Hát ha megjön az ihlet, csak hívj fel.
Szerinted nekem szükségem van valakire aki megírja helyettem a könyvem?
Nem akarok benne lenni a francos életrajzában.
Magára maradt. El fogok válni tőle.
És majd a nője látogathatja a börtönben.
Jó reggelt uram.
- Csak nem vége az éjszakának? - Miért nem mész anyádba inkább?
BMW Útkereső.
Útirány megadva, az útvonal tiszta.
Hajtson rá az útra, amint lehetséges.
200 yard után forduljon balra.
Elnézést hölgyem, de a hotel jobbra van.
Forduljon meg, amint lehetséges.
Ez nevetséges.
Forduljon meg, amint lehetséges.
Rendben van, nyertél.
50 yard után, forduljon balra.
Forduljon balra.
Ne szórakozz.
Retúr, vagy csak oda?
Retúr. Legalábbis remélem.
40 dollár.
- Jó utat. - Kösz.
Oké jöhet. Jöjjön, jöhet még.
Még egy kicsit. Állj.
50 yard után, forduljon balra.
Kérem haladjon a kijelölt útvonalig.
200 yard után forduljon le a legközelebbi kijáratnál.
Fél mérföld után forduljon élesen jobbra.
Forduljon balra.
200 yard után, eléri a kijelölt úti célt.
Elérte a megadott úti célt.
Paul Emmett?
Paul Emmett professzor?
"Paul Emmett, a Harvard Egyetem professzora
"felhívta a figyelmet azon angol nyelvet beszélő emberek
"fontosságára, akik segítenek terjeszteni a demokráciát a világban.
"Ha ezen nemzetek egysége,
"csorbát szenved, abból a zsarnokság táplálkozik."
Halló!
- Mrs. Emmett? - Ki az?
Szeretnék egy pár szót váltani Emmett professzorral.
Egyeztetett előre?
Adam Langről van szó. Én segítek az életrajzában.
Egy pillanat, kérem.
Itt Paul Emmett. Azt hiszem valami tévedés lesz itt.
De ön együtt járt Cambridge-re Mr. Langgel.
Évfolyamtársak voltunk igen, de nem mondhatnám, hogy ismerem.
Van nálam egy fotó kettőjükről.
Jöjjön be a házba.
Nem szoktam egyeztetés nélkül fogadni senkit sem.
De amit a fényképről mondott,
meglehetősen felkeltette a kíváncsiságom.
- Kérem jöjjön be. - Köszönöm.
Igen, itt van.
- Szabad? - Persze.
Igen. Igen, egyedül van.
Nem mondta.
Angol, 40 körüli.
Nohát, nohát. Egész egyszerűen nem is emlékszem erre.
- De ez ön, ugye? - Igen, így van.
Benne voltam Dramat vezetőségében. Megvoltak az előnyei, képzelheti.
- A Dramat? - Elnézést. A Yale Drámatagozatának.
A színház iránti érdeklődésem
megmaradt Cambridge-ben is mikor a doktorátusomat végeztem.
- Megtarthatnám ezt? - Attól tartok nem.
- De készíthetek egy másolatot. - Megtenné? Kedves volna öntől.
Talán elmondhatná, hogy került önhöz.
Kész örömmel.
Jöjjön a dolgozószobámba.
Az ego fala.
Mindnyájunknak van egy. Olyan, mint a fogorvosok akváriuma.
Foglaljon helyet.
Szóval a kép.
Adam Langgel dolgozom az emlékiratain.
Igen tudom, ezt már mondta.
Szegény Lang. Nem helyes, hogy Hága így vegzálja őt.
Rycart volt a legrosszabb külügyminiszter a háború óta.
Lang jól tette, hogy leváltotta.
- Szóval mennyire ismeri Langet? - Épp csak egy kicsit.
- Meglepettnek tűnik. - Megemlíti önt az önéletrajzban.
Ó tényleg?
Akkor most rajtam a sor meglepődni. Mit ír rólam?
Ez nagyon kedves tőle.
Miniszterelnökként mindig jó ösztönei voltak.
- De ez nem jelenti, hogy ismerem. - De a...
Ez. Ez egy fogadáson volt Londonban
az Arcadia 10 éves évfordulója alkalmából.
- Arcadia? - Igen ez egy kisebb társaság, melyet én vezetek.
A művelődés kedvelőinek. Nem szégyen, ha még nem hallott róla.
A miniszterelnök megtisztelt minket a jelenlétével.
Mire emlékszik róla Cambridge-ből?
- Elnézést, nem bánja ugye? - Nem, egyáltalán. Csak nyugodtan.
Csak egy kicsit össze vagyok zavarodva.
Senki nem kérdezett a cambridge-i ismeretségünkről az évek során.
- De maguk együtt játszottak, nem? - Csak egy előadásban.
A nyári revün. Még a címére sem emlékszem.
- Mutathatok még valamit? - Ha muszáj.
Ó jaj nekem.
Ez az, aminek látszik?
Remélhetőleg nem tüdőzte le.
De ez itt ön, ott mögötte, nemde?
Ahogy látom, én vagyok.
És ahogy látom épp egy komoly figyelmeztetésben részesítem
a droghasználat veszélyeiről.
Mr. Lang tényleg fel akarja használni ezeket a fotókat a könyvében?
Ha igen, akkor szeretném ha nem említenék a nevemet.
A gyermekeim elborzadnának.
Ők sokkal puritánabb jellemek, mint mi voltunk.
- Tud valamit a többiekről? - Nem, attól tartok, nem.
Az az egész nyár a homályba vész, egy nagyon vidám homályba.
Azt mondta elmeséli, honnan szerezte ezeket a képeket.
Michael McArától.
És ki is ő pontosan?
Az elődöm a Lang életrajznál.
- Felmondott? - Nem, meghalt.
Sajnálattal hallom.
Bizony, pár hete. Épp magával találkozott itt.
És utána pár órával meghalt.
Idejött, hogy találkozzon velem? Nem, attól tartok, ez tévedés.
- Hogy halt meg? - Megfulladt.
Szegény ördög. Sose hittem el amit a fulladásról mondanak,
miszerint, hogy fájdalommentes lenne, és ön?
Szerintem inkább elviselhetetlen.
És a rendőrség mit mondott önnek?
Nem beszéltem a rendőrökkel.
De itt volt azon a hétvégén?
Január 11-én és 12-én.
Egy kevésbé nyugodt ember meglehet, szemtelennek tartaná a kérdéseit.
Nancy?
A vendégünk szeretné tudni, hogy hol voltunk január 11-én és 12-én.
Meg tudod esetleg mondani?
Az volt a coloradói hétvége.
Hát persze, az Aspen Intézet.
Bipoláris kapcsolatok a multipoláris világban.
- Remekül hangzik. - Az is volt. Én voltam a főelőadó.
Visszatérve Cambridge-re...
Nem, ha nem haragszik, nem térnék vissza Cambridge-re.
Mindent elmondtam témával kapcsolatban. Megszállottja vagyok
a politikai memoároknak. Azonnal beszerzem Mr. Langét, amint megjelenik.
Lehet, hogy küld tiszteletpéldányt a régi idők emlékére.
Azt erősen kétlem.
A kapu automata.
Kanyarodjon jobbra a kijáratnál.
Ha balra fordul, az út beviszi mélyen az erdőbe,
és lehet, hogy örökre elvész odabenn.
BMW Útkereső.
Mikor megy az utolsó komp?
- Még épp időben van. - A retúrjegyem.
Rendben van.
A jegye?
- Oké. - Oké.
Francba.
Hé, maga! Álljon meg!
Ne csinálja! Hová megy?
Ember, ne szórakozzon! Ne basszon már ki velem!
A francba!
Ön Rick Ricardelli irodáját hívta. Hagyjon üzenetet.
Akkor kapd be.
Mit tehetek önért uram?
Nem tudja véletlenül, hogy indul-e járat ma este a
reptérről, ugye?
Nem, hacsak nincs magángépe.
Kölcsönadtam a komornyiknak.
Maguk angolok!
Van egy gép Bostonba
- holnap reggel 8:30-kor. - Francba!
- Mennyi egy szoba? - Magának 89 dollár.
- Készpénzben fizetek. - Kinél van a kártyája? A dadusnál?
Visszahívott.
Most a vonalban is marad?
Igen.
Próbáltam hívni.
Tudom, elnézést...
Nem tűnt helyesnek beszélnem önnel.
Ki maga?
Én vagyok az új szellemíró...
Ne mondjon neveket, csak semmi név.
Hogy szerezte meg ezt a számot?
Az elődöm holmija közt.
Az...
A lényeg, hogy bajban vagyok.
Az ügyfele miatt?
Igen.
Valami nem stimmel, és nem tudom kivel beszélhetnék.
Hol van most? Nem kell túl részletesen. A szigeten?
Én most... Nem, a szárazföldön vagyok egy... Egy hotelben a kompnál.
Szobaszám?
201.
- Magánál van a könyv? - Igen.
Rendben. Maradjon ott.
Hatherton?
A rendelkezésére álló 35 milliárd dolláros költségvetésével,
a Hatherton Csoport egybeköti azon vállalatokat,
melyek a védelem és a biztonság elkötelezettjei.
Egyedülálló közel-keleti tapasztalataival,
melyekkel két korábbi elnököt,
három miniszterelnököt és két CIA elnököt szolgált,
a Hatherton büszke arra, hogy élen jár a terror elleni harcban.
Hatherton, menedék a károk ellen.
"A korábbi CIA bennfentes Frank Molinari szerint,
"A yale-i diplomás Paul Emmett,
"1971 lett az ügynökség tagja, és tisztként
"beosztást kapott a Külügyi Segélyezési Részlegnél a..."
1971?
Ez 74-es.
- Halló! - Szóval még élsz.
Igen, épphogy csak.
Betegre aggódtam magam.
A rendőrség hívott, hogy megtalálták a kocsit a kompon. Megint!
Sajnálom. Leparkoltam, de később leugrottam a hajóról.
Mi dolgod van különben a szárazföldön?
- Elautóztam New York-ba. - Minek?
Találkoztam John Maddox-szal.
És most hol vagy?
Még mindig a kompkikötőnél. Lekéstem az utolsót.
Te tényleg rohadtul reménytelen vagy!
Most beszéltem Adammel. Téged keresett.
Ma este repül vissza. Úgy tűnik jó hangulatban van.
Ugye nem beszéltél neki rólunk?
Az istenért Ruth!
Mennem kell. Majd hívlak.
- Ki az? - Mr. Rycart küldött.
Várjon.
Csak gyorsan ellenőrzöm, ha nem bánja.
Szedje össze a holmiját. Elmegyünk.
Hé! Az magán holmi!
- Tiszta. - Köszönöm Frank.
Bocsásson meg érte. Kérem szálljon be.
- Azt hitte csapda? - Megfordult a fejemben.
Maga Langnek dolgozik.
Igen, három napja. Alig ismerem a tagot.
Ki ismeri? 15 évig dolgoztam neki, míg ki nem rúgott. De még én sem ismerem ki.
Igen a felesége is nagyjából ugyanezt mondta.
Na tessék. Ha az éles eszű Ruth képtelen rá, akkor mi miben reménykedjünk?
- Nehéz nap? - Igen, fogjuk rá.
Magánál van a könyv?
Igen.
Nála van.
Mielőtt továbbmennénk, vetnék egy pillantást arra könyvre, ha lehet.
Nem. Mielőtt továbbmennénk szeretnék megtudni néhány dolgot.
Például, hogy miért volt meg Mike McArának a maga száma?
Rendben. Persze.
Segített nekem.
McAra? Hogy?
Mike adatokat talált Langről melyek összefüggésben álltak a kínzásokkal.
Micsoda? McAra adta át magának az aktákat?
- Igen, Mike McAra. A hűség szobra. - De miért?
Nem bírt a tudattal, hogy egy háborús bűnösnek dolgozik.
És maga?
Ó elfelejtettem. Maga igen.
A könyv?
Most azt ne mondja, hogy el akarja olvasni.
Nem az egészet. Csak az elejét.
Valami fontos van a kezdő fejezetben.
Igen. A gyógyír az álmatlanságra.
Jó étvágyat fiúk. Hozhatok még valamit?
Nem köszönöm, kedves.
Mike azt mondta új dologra bukkant. Ezt akkor mondta, mikor utoljára beszéltünk.
Azt mondta, megmagyarázná, miért ment minden rosszul a kormányzásunk alatt.
- Mi volt az? - Nem merte a telefonban.
Azt mondta, ha bármi történne vele, az információ benne van Lang életrajzában.
"Minden ott van az elején."
Az elején?
Akkor Cambridge-re gondol.
Ez meg mi a fene?
Ez Lang, ez meg Paul Emmett.
Emmett? Az Arcadiás pasas. Mi van vele?
Aznap mikor Mike McAra meghalt, meglátogatta Emmettet,
és azt hiszem hazafelé jövet meggyilkolták.
- Micsoda? - Ma én is elmentem Emmetthez,
és két fickó követett egész a házától. Ezért hívtam magát.
Amikor ezt a fotót készítették,
Paul Emmett a CIA ügynöke volt.
Emmett?
- Külügyi Segélyezési Részleg. - Ó szent ég.
Érti maga, hogy ez mennyire fontos?
Ez megmagyarázza, hogy Lang miért lett politikus.
Abban a csinos fejében nem volt fia politikai gondolat se.
Ezért emelkedett ilyen gyorsan, a karrierje, mert a barátai segítették.
- Gondolja, hogy lehetséges... - Oké, itt egy kvíz magának.
Nevezzen meg egyetlen olyan intézkedést az elmúlt 10 évben,
amely Langhez kötődik, de nem az USA érdekeit támogatta.
Ugyan már, ez nem beugratós kérdés.
Irak, Közel-Kelet, Csillagháborús terv,
amerikai atomrakéták vásárlása, terroristagyanús személyek kiadatása.
Minden olyan minisztert kirúgott, akit Washington nem kedvelt,
beleértve szerény személyemet is.
McArának igaza volt.
Ez mindent megmagyaráz.
Ez Amelia Bly.
Vegye fel.
- Helló Amelia. - Jó estét. Adnám Adamet.
Lang.
Eljövünk magáért.
Micsoda?
Ruth mondta, hogy a kompnál ragadt.
Most szálltunk fel New York-ból.
A pilóta azt mondta megállhatunk és felszedhetjük magát.
Tényleg? Ez szükségtelen.
Meg kellene írnunk egy könyvet, emlékszik?
Egy pillanat, Adam.
Azt mondta fel akar szedni a magángépével.
- Mondjon igent. - És mi van, ha ez csapda?
Ha visszautasítja, gyanakodni fog. Mondjon igent.
Remek lenne Adam. Igen, köszi. Kimegyek a reptérre.
Ott találkozunk.
Nyugtalannak hangzott.
Nem hiszem, hogy ez jó ötlet.
Nincs választása.
Emmett biztos elmondta Langnek, hogy jártam nála.
És mégis mit fog tenni? Belehajítja az óceánba?
- Egyszer már megtörtént! - Ami azt jelenti, hogy újból nem fog.
Nem fojthat vízbe két szellemet is, az istenért. Maguk mégse kiscicák.
És ez az egész csak elmélet. Nincs bizonyítékunk.
- Maga szerez nekünk. - Én?
Maga az írója. Gondolom magnóra vesz mindent.
- Valójában lemezre. - Lemez, kazetta.
Szembesítse ezekkel a dolgokkal. Vegye fel a válaszait.
Még ha tagadja is, az is valami.
Kicsit zűrös a helyzet, mivel aláírtam egy titoktartási szerződést.
Hát ezt jókor mondja.
- A lemezek az ő tulajdonát képezik. - A bíróság bekéretheti őket.
És ha nem veszek fel semmit?
Akkor beidézik és kényszerítik, hogy mesélje el ezt az egészet újra.
Akkor le fogom tagadni.
Akkor majd jön ez.
Frank felvett mindent.
Nem igaz, Frank?
Ó, ugyan már!
Ne vágjon már ilyen képet. Mégis mire számított?
Hogy eljövök egy találkozóra Lang egyik emberével
anélkül, hogy bebiztosítanám magam?
Bár igaz, többé nem dolgozik Langnek.
Már a jófiúkkal van.
Ugye tudja, hogy ez az egész értelmetlen?
A végén úgyis elvonul ide CIA-s nyugdíjával,
és csak int magának, meg a bíróságának, hogy bekaphatják.
Jó estét uram. A Hatherton üdvözli önt a fedélzeten.
Köszönöm.
Először vagyok privát jeten.
Nos reméljük nem utoljára.
Üdv öregem.
- Foglaljon helyet. - Köszönöm.
- Hozzon a szellememnek egy Calvadost. - Igen uram.
Nem baj?
Hagyjuk most kikapcsolva.
Ruth azt mondta New York-ba ment Maddoxhoz.
- Így van. - És, hogy van?
Remekül.
Tele energiával?
- Ismeri Johnt. - Igen ismerem Johnt.
Ami azt illeti, találkoztam is vele.
Maga nem járt nála ma igaz?
Nem.
Nem akar valamit elmondani?
Emmettnél voltam.
Annál a szélkelepnél! Miért?
Tudok magáról és Emmettről.
- Rólam és Emmettről? - Tudom, hogy ő volt a...
- A mim? - ... a kiképzője, ha így mondják.
- A kiképzőm? - Igen ő volt a kiképzője a CIA-nál.
Szent isten.
Maga nem tréfál, ugye?
Mikor McAra rájött, elment Emmetthez Bostonba,
hazafelé jövet halt meg, azt hiszem meggyilkolták.
Azt hiszem eleget ivott ma este.
McAra úgy tudta, hogy Emmett beszélte rá a politikai pályára.
- Emmett? Alig ismerem a fickót. - És a története kopogtató cédulákkal,
meg, hogy Ruth miatt lépett be a pártba, nos a dátumok nem egyeznek.
Elszámoltam az éveket. Nagy ügy!
Aztán mikor megtalálta ezt a fotót,
és hallotta a pletykákat arról, hogy Emmett CIA-s...
- Pletykák? - Fenn van az interneten.
Soha életemben nem hallottam még ennyi baromságot.
Mike sose hitt volna el ilyesmit. Túl okos volt. És túl hűséges.
Mike árulta el Rycartnak.
- Ezt honnan tudja? - Ő mondta nekem.
Rycart?
Hazudik.
A telefonszám a fénykép hátulján Rycarté.
A kézírás McAráé.
Mike.
- Mike, Mike. - És maga tudta, hogy rájött.
Alaposan össze is vesztek a halálát megelőző estén.
Igen, ez igaz, de erről nem tudtam semmit.
Ez az egész... egyszerűen groteszk.
Sosem követtem senki parancsát.
Akármit is tettem azért tettem, mert úgy gondoltam, hogy úgy helyes.
Például az illegális emberrablás meg a kínzás?
Ó az isten áldja meg, hagyjon ezzel a szívszaggató maszlaggal!
Tudja mit tennék, ha még hatalmon lennék?
Két sor lenne a reptereken.
Az egyik azok számára akiket nem ellenőrzünk, nem sértjük meg
a személyiségi jogaikat, nem használunk kínzás útján kicsikart adatokat.
A másik sorba, azokat akik elfogadják, hogy bármit
megteszünk a biztonság érdekében.
Akkor majd megnézném, hogy az ilyen Rycartok melyik sorba
állítanák a hülye kölykeiket!
És ezt akár bele is írhatja a könyvbe!
Menjél haza!
Húzzál haza!
Itt jön a gyilkos!
Bűnhődj a kínzásokért!
Erre, kérem Mr. Lang!
Mr. Lang! Amerikában fog élni, Mr. Lang?
Felveszi az állampolgárságot Mr. Lang?
Ha hazaértünk ideje lesz tartani egy megbeszélést.
- Ó Istenem! - Gyilkos!
A tetőről tüzelt!
Engedjenek oda! Nem! Nem!
Mozgás, mozgás, mozgás!
Mikor ismerte meg Mr. Langet?
- Pár napja. - Minek a kapcsán?
Én voltam a szelleme.
A szellemírója.
Felismeri ezt az embert?
Az egyik tüntető. A fiát megölték Irakban.
Beszélt vele?
Egyik este ott volt a szállodám bárjában.
De beszélt is vele?
Azt kérdezte, hallottam-e, hogy Adam Lang a szigeten van.
- Azt feleltem, hogy nem tudtam. - Jelentette ezt a beszélgetést?
Hogy mondja?
Jelentette ezt a beszélgetést Mr. Lang biztonsági embereinek?
Nem.
Milyen volt Mr. Lang hangulata ma este?
Azt hiszem... Tűrhető. Semmi különös.
Az egyik tanú azt állította, hogy hallotta, amint Mr. Lang kiabál önnel.
Nem igaz.
- Szeretnénk elkérni az útlevelét. - Miért?
Súlyos bűncselekményt követtek el az Államok területén és maga koronatanú.
Nem engedhetjük elkószálni.
Katonához méltó tiszteletadással, szállították haza Adam Lang holttestét,
a döbbent és gyászoló nemzet színe elé. Nem csak a családja,
de barátai és politikai ellenfelei is tisztelegtek előtte.
Kiváló munkatárs és nagyszerű hazafi.
Voltak nézeteltéréseink, de mindig is barátok maradtunk.
Szívemből sajnálom Ruth-ot és a családot.
És csak annyit szeretnék mondani, hogy Adam mindig is...
Ki az?
Gratulálok!
Most épp mihez?
Hát, hogy még mindig én vagyok az ügynököd.
Rád már nincs szükségük.
Szabadon elmehetsz.
- Készen állsz a munkára? - Nem hinném Rick.
- Ne haragudj. De ezek után... - Ne csessz már ki velem.
Ez most egy menő könyv. Adam Lang hangja a sírból.
- A fickó egy hős. - Csak haza akarok menni.
Megteheted.
Menj. Menj haza. És fejezd be a könyvet Londonban.
Nem tudom Rick.
Mehetünk.
Ó, mehetünk.
Bocsánat.
Azt hittem, már túl vagyok rajta de hirtelen rájöttem, hogy mégsem.
- Maga szerint ez nem illetlen? - Dehogy. A meghívómon plusz egy fő van.
De gondolom inkább a férjének kéne itt lennie.
Az nem jött össze.
Nem is hinné mennyire untatta, hogy a plusz egy főm legyen.
- Bemehetünk? - Igen.
- Amelia Bly, plusz egy fő. - Köszönöm.
Egy kicsit meglepett, hogy engem hívott meg.
Úgy hallottam, hogy nem hívták meg, pedig itt a helye.
A magafajtákat sosem hívják meg az ilyen bulikra.
Kellemetlen a jelenlétünk. Mint egy szerető az esküvőn.
Elnézést.
Hoztam önnek egy ajándékot.
Köszönöm.
Ez aztán vicces.
Gondoltam, mivel annyira erősen ragaszkodott hozzá,
talán eltenné emlékbe.
Magunk közt szólva nem miattunk volt a hercehurca, hanem az amerikaiak miatt.
Azt mondták, hogy a könyv nemzetbiztonsági kockázattal bír.
De nincs benne semmi.
Valami a kezdődéseknél. Mintha valami ilyesmit mondtak volna.
- A kezdetén, nem? - Nem a kezdődéseknél. A kezdődéseknél.
Kezdődések?
Jól van?
Ismeri azt az embert? Azt amelyik Ruth-tal beszél.
- Paul Emmett? - Mit keres ő itt?
Ő volt Ruth oktatója a Harvardon mikor Fulbright ösztöndíjas volt.
Miért ne lehetne itt?
Visszakérhetném egy percre?
Hölgyem? Nem, köszönöm.
"A Lang egy ősi skót család…"
"Feleséggel és gyerekkel, a hátam mögött...
úgy döntöttem megállapodom.
Hölgyeim és uraim, kis figyelmet kérek.
Köszönöm. Szeretném megkérni Ruth Langet, hogy szóljon pár szót.
Egyfolytában hiányzik Adam.
De soha úgy, mint ma este.
Nem csak azért mert, az ő könyvének kiadását ünnepeljük,
és mert itt kéne lennie, hogy megossza velünk életének örömeit,
hanem azért is, mert annyira kiváló szónok volt,
én pedig annyira pocsék.
"A Lang egy ősi skót család."
"Feleség és gyerek, Lang egy ősi skót."
"Feleség, Lang. Lang felesége."
"Lang
"feleségét Ruth-ot
"beszervezte
CIA ügynöknek,
Paul Emmett professzor a Harvard Egyetemről."
Épp ezért megnyugodhatnak, nem tartok beszédet ma este.
Csak szeretném megköszönni a nagyszerű kiadóinknak,
Marty Rhinehartnak és John Maddoxnak,
valamint ügyvédünknek és barátunknak, Sidney Krollnak.
És végül, de nem utolsó sorba Mike McArának.
Mike, gondolatban veled vagyunk.
Ezekben az elmúlt nehéz hónapokban, nagy megnyugvást nyújtott számomra e könyv,
hisz a tragédiák ellenére, annak ellenére,
hogy mindkettőjüket elvesztettük,
Mike és Adam mégis megérték, hogy ezt befejezzék.
És én úgy gondolom, hogy ha olvassák sorait,
Adam hangja eljut a jövő generációkig is, mivel
szabatos, határozott és reménnyel teli.
Szavainak hála, tovább él velünk.
Ha bárki nevét kihagytam remélem megbocsát.
De most itt az ideje a pohárköszöntőnek.
Egy nagy ember
kiváló hazafi,
csodálatos férj és odaadó édesapa emlékére.
Adamre!
Csodálatos volt.
Megtenné...
Ez durvának látszik.
Igen, épp most történt. Igen, gyorsan ha lehet.
Szellemíró Fordította: mazian Időzítési hibákat javította: kalman51